![]() |
РУБРИКИ |
РПС Одеської області |
РЕКЛАМА |
|
РПС Одеської областіРПС Одеської областіЗміст роботи: Вступ. Населення і зайнятість. 1. Промислові потенціали і матеріало-енергетичні ресурси. 2. Природньо-ресурсні потенціали. 3. Економічні зв’язки Одеської області. 4. Розміщення і показники економіки сільського господарства. 5. Проблеми та перспективи РПС Одеської області. Висновок. Вступ. Сім років Україна виступає на світовій арені, як незалежна європейська країна. Молода держава отримала у спадок громіздку і неефективну постачальну структуру основних виробничих фондів, вичерпання і збідненість доступних родовищ корисних копалин, деградацію трудового і творчого потенціалу кадрів та депресійну корозію в суспільстві. Народне господарство переживає затяжну економічну кризу, що викликана не тільки труднощами постколоніального розвитку і втратою переходу від командно-адміністративної економіки до ринкової, а й наслідком некомпетентності керівництва та відсутністю цілісної програми стабілізації виробництва яка б відзначалася комплексністю заходів на мікро і макроекономічних рівнях. Щоб стати рівноправним і рівно спроможним учасником
загальноєвропейського процесу інтеграції та раціоналізації України
необхідно: Інакше кажучи в Україні має бути створена економічна структура, сумісна з західноєвропейською, здатна функціонувати в одній системі координат. Розміщення продуктивних сил (РПС) – галузь економічної науки, що вивчає специфічні, просторові аспекти вияву економічних законів. Об’єктом вивчення є продуктивні сили. Продуктивні сили – це система суб’єктивних (людина) і речових (засобів виробництва) елементів, що виражають активне ставлення людей до природи. У процесі праці освоюються природні ресурси, відтворюються умови існування людей, відбувається соціальний розвиток. Наука про розміщення продуктивних сил вивчає територіальну організацію виробництва, яка обіймає не просто розташування виробництва, але й елемент управління. Розглядаючи РПС України, то, з одного боку, Україна – одна з найбільших
держав світу за економічним потенціалом. Вона займає в Європі друге (після 1. Населення і зайнятість. В Одеській області українців 1433 тис. чол. (54,6 % усього населення),
росіян – 719 тис. (27,4 %), майже 430 тис. представників інших
національностей (18 %): болгар – 166 тис. (6,3 %), молдаван – 144 тис. (5,5 Демографічна ситуація в області характеризується тенденцією до скорочення загальної чисельності населення, що обумовлена зменшенням рівня народжуваності, від’ємним природним приростом та значним міграційним відтоком за межі області. Розглянемо таблицю природного руху населення: Таблиця 1. Природний рух населення Одеської області (у розрахунку на 1000 жит.) Продовження таблиці 1. |1993 |11,2 |16,6 |-5,4 | З таблиці ми бачимо, що починаючи з 80-х років Одеська область має від’ємний природній приріст населення і на 1995 рік склав – 12,7%, в тому числі міського – 0,5%, сільського – 12,2%, а в 1998 році звичайно цей коефіцієнт ще збільшився. За показниками відтворення населення область займає 11-те місце в На стан народжуваності і смертності в будь-якому суспільстві впливає комплекс соціальних, економічних, природних та інших умов. Один з основних факторів, що визначає природний рух населення – його вікова і статева структура. Одеська область характеризується вкрай несприятливою віковою структурою населення. З 80-х років, в області спостерігається процес старіння населення. Середній вік чоловіків за останні 15 років зріс від 34 до 36,1 року, жінок – з 41 до 42 років. Щодо статевої структури, то у Одеській області 45% населення – чоловічої статі. У формуванні населення області провідну роль, як уже зазначалося,
відіграють міграції. Масштаби переміщення населення із сіл в міста –
найбільші в країні. Основні ж напрямки виїзду населення за межі області – Міграційні процеси суттєво торкаються і динаміки основного джерела формування трудових ресурсів – населення в працездатному віці. Трудові ресурси області складають 913 тис. чол. (48,7%). Таблиця 2 вміщує дані щодо розподілу працюючих в основних галузях народного господарства. Таблиця 2. Структура зайнятості працездатного населення Продовження таблиці 2. |Освіта, культура, наука |96 |10,5 | В перспективі, за даними ради по вивченню виробничих сил України,
спостерігатиметься значне скорочення кількості працюючих в таких
матеріальних галузях як сільське господарство, промисловість, будівництво. Проте на зареєстрованому ринку праці в 1998 році продовжувалась
тенденція зростання обсягів безробіття. Кількість громадян, яким надано
статус безробітного, порівняно з минулим роком зросла в 1,33 рази і
становила на початок 1999 року 29,5 тисяч чоловік. Рівень зареєстрованого
безробіття за 1998 рік збільшився на 1,01 процентних пункта і на 1 січня Працевлаштування незайнятих громадян стримується скороченням потреби в працівниках на підприємствах області та прихованим безробіттям. З метою попередження масового некерованого безробіття в 1998 році в області розроблені та затверджені на сесіях обласної, районних, міських рад регіональні та обласна Програми зайнятості населення на 1999 рік. Середньомісячна заробітна плата одного працюючого за січень-листопад За вартістю валової продукції на першому місці стоїть харчова промисловість, на другому – машинобудування, на третьому — легка. На території області кількість промислових підприємств на самостійному
балансі складає 434 підприємства. З них електроенергетика – 8,
паливна промисловість – 1, Чорна металургія – 5, хімічна і нафтохімічна – В області споруджені теплові електростанції, працює нафтопереробний завод – в Одесі, який виробляє моторне і дизельне паливо, гас, бітум, мастила тощо. На території області є гірничодобувна промисловість. Видобувається залізна руда, яка готується і транспортується на маріупольські металургійні заводи. В Одесі є сталеплавильний завод та окремі ливарні цехи на інших підприємствах Одеси. Є окремі судноремонтні заводи в Одесі. Виділяється Одеський завод
великого кранобудування, що виготовляє дизельні крани вантажністю до 100 т, Сільськогосподарське машинобудування представлене Одеським заводом, який робить – тракторні плуги, запасні частини й обладнання для сільськогосподарських машин. Верстатобудування зосереджено в Одесі – два заводи, що продукують універсальні верстати та верстати з ЧПУ. 2. Промислові потенціали та матеріально-енергетичні ресурси. Виробництво кіноапаратури зосереджено на Одеському заводі "Кінап", поліграфічне машинобудування, світлокопіювальні й електронно-гравірувальні автомати – в Одесі. Хімічна промисловість працює здебільшого на власній сировині (ропі, солях озер і лиманів), частково використовує привізну. Найбільші підприємства – Одеський суперфосфатний, Одеський хіміко-фармацевтичний та фарбовий. Промисловість будівельних матеріалів не досить розвинена, у значних кількостях видобувають лише вапняк-черепашник, на заводах виготовляють залізобетонні вироби, м'яку покрівлю, лінолеум тощо. Цемент виробляють в області, проте його не вистачає для власних потреб. Таблиця 3. Виробництво цементу, тис. т Целюлозно-паперова і деревообробна промисловість зосереджена в Ізмаїлі. У легкій промисловості виділяється текстильна галузь. Це Одеська конопле-джутова фабрика. Вовняні фабрики працюють в Одесі. Є трикотажні комбінати в Одесі. Взуття виготовляють також в Одесі. Велике значення має харчова промисловість, що ґрунтується на місцевій
сировині. Широко розвинені консервна, молочна, ефіроолійна, рибна, м'ясна,
тютюнова галузі. М'ясна представлена м'ясокомбінатами в Одесі та Ізмаїлі. Раніше в області працювало понад 20 % виноробних підприємств, найбільші й найвідоміші з них були у Одесі, Ізмаїлі, Білгород-Дністровському та ін. У період так званої боротьби з алкоголізмом частину з них закрили, виноградники вирубали, тару знищили. Нині виноробні й виноградарські підприємства і господарства починають відбудовуватись. У області є великі елеватори у Одесі. Менше розвинена цукрова промисловість – зосереджена у Одеському районі. 3. Природньо-ресурсні потенціали. Одеська область розташована на південному-заході України. На півночі
межує з Вінницькою та Кіровоградською, на сході – з Миколаївською
областями, на заході – з Молдовою, на південному-заході – частина
державного кордону України з Румунією. На півдні і південному-сході
омивається водами Чорного моря. До області належить острів Зміїний. Площа В області – 26 районів, 17 міст, у тому числі 5 обласного
підпорядкування (Одеса, Білгород–Дністровський, Ізмаїл, Іллічівськ, Широкий вихід до Азово-Чорноморського басейну й великих річкових магістралей визначає головні позитивні риси економіко-географічного положення області і зумовлює її потужні транспортно-розподільчий і рекреаційний потенціали. З положенням у степовій та лісостеповій природних зонах пов'язане її головне природне багатство – земельні ресурси. Територія Одещини дуже витягнена, з півночі на південь вона простяглася від 45° до 48° північної широти. Тому окремі її частини помітно відрізняються своїми природними умовами. Більша частина області лежить на Причорноморській низовині на північ і північний захід Одещини заходять відроги Подільської височини. Поверхня здебільшого рівнинна, з нахилом з північного заходу на південний схід, до узбережжя Чорного моря. Рівнину перетинають глибокі долини річок яри та балки особливо в межах відрогів Подільської височини де різниця між рівнем вододілів і долин становить пересічно 100 м. Чим далі на південь, тим спокійніший менш хвилястий рельєф. Північна частина області розташована у лісостеповій зоні України, середня і південна – у степовій. У ґрунтовому покриві переважають звичайні і південні чорноземи. Лісів мало, більш-менш площі займають вони в лісостеповій зоні. Клімат переважно теплий і посушливий. Середньорічна температура тут
коливається від +7,7° – на півночі області до +11,1° – на півдні. По території області протікає чимало річок. Північну її частину
займають басейни Савранки і Кодими – правих приток Південного Бугу, який
тече по границі між Одещиною і Кіровоградщиною. На південному сході
протікає Дністер який впадає в Дністровський лиман – велике водоймище
площею в 360 кв. км розташоване в межах області. На півдні – нижня течія Рельєф району в цілому не створює значних перешкод для механізації польових сільськогосподарських робіт, будівництва промислових споруд, розширення міст і селищ, шляхового будівництва, а невеликий загальний нахил поверхні сприяє іригаційному будівництву. Добре забезпечена Одеська область сировиною для будівельної індустрії – різноманітними вапняками, глинами, кварцовими пісками, гранітами, мармуром, мергелем, каоліном, вулканічними туфами. Будівельні матеріали поширені скрізь. У численних соляних озерах та лиманах є значні запаси солей натрію, хлору, брому, особливо у Сиваші, ресурси якого практично невичерпні. Солі озер та лиманів є цінною сировиною для хімічної промисловості. На півдні Одеської області виявлено родовища нафти і газу. Велике значення мають лікувальні грязі, ропа та мінеральні джерела району. Тривалість безморозного періоду коливається від 160–170 днів на півночі району до 250 днів на Південному березі Одеської області, вегетаційний період – відповідно від 215 до 297 днів. Район дуже посушливий. Максимум опадів на рівнинах влітку. Часто трапляються посухи, що супроводяться суховіями і пиловими бурями, які завдають значної шкоди сільському господарству. Ґрунти району різноманітні. Розміщення їх має добре виражений зональний характер. У північно-західній частині області поширені опідзолені чорноземи, у степовій зоні – мало гумусні чорноземи і темно-каштанові слабо солонцюваті ґрунти. Ґрунти району мають добру структурну будову і при застосуванні правильних агротехнічних методів обробітку та зрошення дають стійкі високі врожаї. Грунтово-кліматичні умови сприяють розвитку сільського господарства, а теплий клімат і приморське положення – перетворенню району на велику здравницю. Переважна більшість території району розташована у степовій зоні, лише на північному заході частина й лежить у лісостеповій зоні. Природна рослинність більшої частини району – степова. Під лісом зайнято не більше як 1,5–2,5 % його території. Важливе народногосподарське значення в житті області має Чорне море. На
його узбережжі знаходиться великий промисловий центр та порт Одеса. У водах
цього моря водиться промислова риба (кефаль, скумбрія, пеламіда, камбала,
осетрові, оселедці, бички). Найбільший вилов риби в Керченській протоці,
коли риба восени йде з Азовського у води більш теплого взимку Чорного моря. 4. Економічні зв’язки Одеської області. Зовнішньоекономічні зв’язки за січень-листопад 1998 року Одеська область здійснювала з 82 країнами. За даний період спостерігається скорочення обсягів експорту-імпорту
товарів. Оборот зовнішньої торгівлі товарами області за січень-листопад Найбільшу частку експортних поставок області становив текстиль та
текстильні вироби – 17,9% до загального обсягу експорту, де на одяг та
предмети одягу припадає 16,5% цього обсягу. Значне місце експорту серед
груп товарів займає експорт живих тварин та продукції тваринництва – 15,2%,
в основному за рахунок м’яса і субпродуктів – 13,0%. Питома вага
експортованих машин та устаткування складає – 12,7% (з них механічних – На поставки продукції харчової промисловості також припадає 12,7%
експорту (в тому числі виробів м’яса, риби – 5,6%, продуктів переробки
плодів, овочів – 3,4%, цукру – 1,0%), продуктів рослинного походження – Триває процес зниження частки експортних поставок, які здійснюються за
умови товарообмінних, тобто бартерних операцій. Товарообмінні операції
підприємства області здійснювали з партнерами з 28 країн. За січень-
листопад 1998 року питома вага експорту за бартерних умов склала 7,6% проти Найбільша питома вага від загального обсягу експорту серед товарів за
умови прямого товарообміну у Російську Федерацію – 33,3%, Білорусь – 30,9%, Питома вага бартерних (товарообмінних) операцій імпорту у порівнянні з
відповідним періодом попереднього року зменшилась з 14,9% до 8,2%. 5. Розміщення і показники економіки сільського господарства. Агропромисловий комплекс Вінниччини включає в себе сировинну, переробну
й обслуговуючу ланки. Його основна сфера – сільськогосподарське виробництво
Сільське господарство має зерново-тваринницький напрям з широко
розвиненим садівництвом і виноградарством. Структура сільськогосподарських
земель така: понад 81 % припадає на ріллю, понад 13 % на пасовища і майже 1 Таблиця 5. Наявність фермерських господарств в Одеській області. Продовження таблиці 5. Землеробство району продукує пшеницю, кукурудзу, соняшник та ін. У районі поширені сади та виноградники. Найбільше плодів збирають в Тваринництво має молочно-м'ясний напрям. Таблиця 6. Поголів’я худоби у фермерських господарствах в Одеській області. |Велика рогата |У тому числі |Свині |Вівці та кози | Продовження таблиці 6. Собівартість основної продукції сільського господарства нижча, ніж у середньому в Україні. Таблиця 7. Виробництво продовольчих товарів. У районі можна виділити такі сільськогосподарські зони: У районі зрошено багато земель. Татарбунарська – в Одеській та інші зрошувальні системи. Одна з найважливіших ланок народногосподарського комплексу Одеської
області – її курортно-рекреаційне господарство. Сприятливі кліматичні умови
причорноморської частини території, численні пляжі, тепле море, лікувальні
грязі та мінеральні води різних типів визначають його державне та
міжнародне значення. Найбільше значення мають бальнеологічні курорти В Одеській області – 43 санаторії і пансіонати з лікуванням, 16 будинків і пансіонатів відпочинку, турбази і дитячі табори. Функціонують курорти: Аркадія, Великий Фонтан, Кароліно-Бугаз – Затока, Куяльницький та ін. Всі вони в Одеському рекреаційному районі. 6. Проблеми та перспективи РПС Одеської області. Народногосподарський комплекс Одеської області переживає складний період, але враховуючи вищезгадані негативні тенденції області органи державної влади спільно з керівниками підприємств та організацій, науковцями та громадськістю продовжують роботу по поліпшенню ситуації в економіці області. Як перші кроки, запропоновано поступове якісне оновлення виробничого потенціалу. Тільки в 1998 році комплексно механізовано і автоматизовано 17 дільниць та цехів, введено в дію 2 механізовані потокові та одну автоматичну лінію, одну гнучку виробничу систему та 23 металорізальних верстатів з числовим програмним управлінням. У січні 1999 року на підсумковій нараді за минулий рік голова обласної державної адміністрації окреслив основні стратегічні заходи по соціально- економічній стабілізації, які передбачають: . збільшення обсягів реалізації готової продукції за грошові кошти; Досягнення стратегічних цілей передбачає формування чітких шляхів їх
реалізації, спрямованих на пряму та опосередковану підтримку провідних
галузей та підприємств області по нарощуванню обсягів виробництва та
підвищенню його ефективності, зокрема: Чітке і послідовне виконання цих та інших важливих завдань розвитку господарства області дозволить впливати на хід подій, відслідковувати негативні тенденції і завчасно приймати коректні заходи по їх упередженню. Висновок. Одеська область має велике значення у вирішенні проблеми нафти в Перспективним для результативного геологічного пошуку і геологічної
розвідки є шельфи Чорного та Азовського морів, де, як свідчать попередні
дослідження, зосереджені значні й доступні для промислового використання
мінерально-сировинні ресурси. Тут виявлено 11 родовищ газу та
газоконденсату, майже 50 перспективних нафто і газових площ поклади
залізної руди, численні поклади важких металів – магнетитові, ільменіт-
рутилцирконієві та ін. За попередніми оцінками, запаси нафти у шельфі Спеціалісти США у 1992 р. встановили вітрові установки для виробництва
електроенергії в Одеській області. Аналогічні установки, які працюють у Перспективи розвитку економіки Одеської області потребують наукового обґрунтування і розв'язання ряду важливих проблем. Першочергового значення набуває проблема водних ресурсів, яка в умовах посушливого Причорномор'я є важливим чинником активізації сільськогосподарського виробництва. Проблема загострюється, оскільки в районі немає необхідних джерел власних ресурсів. Серед сучасних природних процесів, несприятливих для розвитку
сільськогосподарського виробництва – активна ерозія ґрунтів, прискорені
лінійне розмивання та площинне змивання. На зрошуваних землях розвиваються
вторинне засолювання, підтоплення. Спостерігається замулювання водойм;
узбережжя Чорного та Азовського морів зазнають абразії, зсувів тощо. Збалансований розвиток різних інфраструктурних ланок господарства курортних комплексів, удосконалення управління ними, забезпечення охорони рекреаційних ресурсів і всього навколишнього середовища – це основні завдання народногосподарського комплексу Одеської області. Розширення зовнішньоекономічних зв'язків потребує вирішення важливих питань розвитку морського транспорту. Для цього необхідно забезпечити зростання вантажообороту морських портів, створити нові глибоководні механізовані порти з урахуванням перевезень Дунаєм. Література. 1. Статистичний щорічник України 96-97 рр. 2. “Розміщення продуктивних сил України” Качан, Забродський, 1997. 3. “Економіка України” Кокошко, Сможенко, 1997. 4. “Географія України” Заставний Ф.Д. 5. “Социально-економическая география Украины”, Шаблий О.И. 6. Географія, П.О.Масляк, Я.Б.Олійник, А.В.Степаненко, П.Г.Шищенко, Київ, «Знання», 1998. 7. Розміщення продуктивних сил, за редакцією В.В.Ковалевського, Київ, «Знання», 1998. |
|
© 2000 |
|